Takk.
Får jeg storebroren min Oscar og hans vakre brud Jessica
opp hit for deres første dans som mann og kone?
Jada!
Yay! Kom igjen!
Kom igjen, Oscar!
Jeg sa at det var pinlig, ikke sant? Vi valser.
Bare gjør det. Det er stilig, ok? Bare vær stilig.
- Engel... - Bare vær stilig!
- Snart er det over. - Jeg vil ikke det.
- Jeg vil alltid elske deg for det. - Jeg vil alltid elske deg.
Kan brudens far danse med datteren sin? Mr Stowe!
- Er alt ok, Mrs Stowe? - Å, beklager. Nei. Vi må dra.
Jeg forstår ikke.
Sykdommen det rapporteres om, de sier at den sprer seg.
Hotellet er veldig trygt.
Jeg kritiserer ikke hotellet.
Grensen skal stenges. Vi vil ha familien nord om den før det skjer.
Dette er rykter - internettsladder.
Vi har venner som vet.
Vi gjør en kunngjøring om en stund.
Ilene, vil du danse?
Ja. Den siste.
Hent kjøretøyene.
Perfekt.
Pappa! Pappa!
- Mamma! - Charles! Elskling!
- Hector, hent en lege. - Gi ham luft. Kom igjen.
Charles? Hjelp ham, vær så snill!
Blås og lytt når jeg sier "pust".
Pust.
- Charles, kom igjen! - Prøv å ring noen.
Det er tragisk!
Elskling!
Hjelp oss!
Vær så snill!
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
- Vil du stoppe, pappa? - Jeg kan ikke ta pause hver halvtime.
- Nei. - Ta en pause.
- Det går bra. Ta den du. - Vi går i skyggen.
La oss gå og finne tak over hodet til natten.
Hei.
Det går bra.
La oss se om vi får skyss.
- Den er der. - Gi meg stangen.
- Kom igjen, Chris. Våkne. - Jeg går dit.
Nei, det gjør du ikke.
- Vi må ha proviant. - Vi vet ikke hva som finnes der.
La meg finne det ut.
Du bør lære dette. Vi kan dra sammen når jeg er klar.
Jeg kan gå dit mens du gjør dette. To fluer, en smekk.
Jeg kommer tilbake om jeg ser noe. Jeg kan beskytte meg. Det vet du.
- Jeg er flink til det. - Det bekymrer meg.
Ser du noe blir det springmarsj tilbake hit.
- Lover du? - Kors på halsen.
Chris?
HVER TORSDAG ALLSANG KL 18
BØNNER
Eller så drar vi til byen.
Vi drar til byen, sjekker alle butikkene, og fyller opp lageret.
Vi vet ikke hvordan det er hjemme.
- La oss dra! La oss dra! - Går det bra?
- Jeg har vann, jeg har mat. - Er du skadd?
Nei. Jeg så noen smittede og løp. Vi må dra nå.
La oss dra!
TACOS, FROKOST RESTAURANT MAGAÑA'S
- Går det bra? - Jada.
- Ikke vær bekymret. - Du blir fortere frisk om vi kjører.
Det er bedre allerede.
Det er helt dødt på lufta.
Sjekk hanskerommet.
- Hvor skal vi? - Vekk fra det som er bak oss.
Hvor lenge kan vi gjøre det?
Hva?
Pappa? Hva er galt?
Din tur. Nå passer det å lære seg.
Ingen trafikk. Kom igjen.
Foten på bremsen. Sett den i gir.
Gi litt gass.
Litt mer.
Det er ok. Prøv igjen.
Ikke tramp på den, bare trykk på pedalen.
Se bortover veien, ikke rett foran panseret.
Der borte. Sånn ja. Ser du?
Du kan det!
Jeg er lei for det.
- Ikke vær det. - Du kom og hentet meg.
Ikke løp igjen, ok?
- Dette er ganske lett. - Du har ikke lukeparkert ennå.
- Snumanøver. - Tror ikke vi trenger det.
- Vel, en dag. - Pappa...
En dag blir det som før. De jobber med det.
- "De"? - Noen, et eller annet sted.
Slik må det være. Jeg tror ikke dette er slutten.
Jeg kan ikke.
Jeg vil ikke.
Det bør ikke du heller.
Vi kan få tilbake det vi har mistet.
Ikke alt.
Jeg trodde vi kom lenger. Vi har kjørt på tom tank en stund.
Av veien.
Hold deg i nærheten.
Hold deg varm.
Husker du da vi var på camping i Big Bear?
Eller var du for liten?
Joda.
S'mores.
Jeg var ikke for liten.
Ja, fisking i sjøen.
Mamma hatet det.
Hun fant seg i det. Hun visste hvor viktig det var for oss.
- Men hun... - ...var en byjente.
Ja.
Jeg lurer på hvordan det er i fjellene.
Færre folk.
Færre døde.
Man kan jakte, fiske.
Man kan være trygg på et slikt sted.
Hva holder vi på med, pappa?
Vi takler det. Overlever.
Vi klarer oss.
- Hvor skal vi dra? - Jeg vet ikke.
Opp i høyden, så vi kan se hva som kommer.
Et godt utsiktspunkt.
Kanskje et hus, med en brønn - vann.
Vi kan dra til grensen. Elven.
Ja, men det er farlig når folk presser på fra begge sider.
- Men vann. - Derfor er det farlig.
Alle drar dit for å beite.
Rovdyr finner bytte.
Vi finner noe bedre.
Kanskje ikke perfekt, men det vil være vårt.
Og så?
Vi begynner på nytt.
Pappa!
Pappa, de kan se... Slukk bålet. Noen kommer.
Kom igjen!
Hvem er de?
Jeg stjal fra dem. I byen, jeg tok maten deres.
Nei, Chris.
Vi vil ikke skade deg for noen oppstekte bønner, kompis.
Vi slår leir her, så kom ut...
så vi ikke pisser på deg i mørket.
Vi er her. Sønnen min og jeg.
Vi har møtt sønnen din. Han var skikkelig tøff tidligere i dag.
Dere får gjerne slå leir her.
Takk for det. Har dere noe mat?
- Nei. - Vann?
Bare noen dråper.
- Har du? - Har jeg hva?
- Har du mat? - Ja visst. Litt.
- Vi klarer oss. - Jeg reddet livet ditt.
Du skylder meg.
Du sier at du reddet livet mitt, jeg sier at du stjal fra meg.
Vil du diskutere, eller vil du spise?
Jeg heter Brandon.
Dette er Derek. Baby James.
Ofelia?
Klatre! Klatre!
Ta min hånd.
Ta den!
Hvor er han? Hvor er han?!
- Det er et tidlig varsel. - Dere overlever.
- Ja, vi er friluftsmennesker. - Takk.
Dere er de første amerikanerne vi møter siden helvetet startet.
Det er vår patriotiske plikt.
Nei, spis opp.
Jeg er bare glad jeg ikke må sove i telt med dere.
Hvordan kom dere hit?
Vi campet og festet ved Cortezsjøen da helvetet brøt løs.
Vi har prøvd å komme hjem siden da.
Hvor er hjem?
San Diego.
- Fortell. - Vel, vi kom nordfra.
LA er borte.
San Diego er borte.
Så dere det?
Så at det brant på vei ned hit.
Militæret bombet byene for å forsøke å holde det tilbake.
Alt er ødelagt helt opp til fjellene i Continental Divide.
Det er alt vi vet.
Jaja, vi kommer oss tilbake.
Det gjør vi alltid.
Du var dyktig til å fjerne de fulle.
- "Fulle"? - Ja.
Den første vi så, trodde vi var en fyr som hadde drukket for mye.
Helt til han drepte en av vennene våre.
Gjør aldri den feilen igjen.
Hvor har du lært å drepe? Faren din?
Det kom til ham, som det kommer til alle.
- Nødvendighet. - Hvor mange har du drept?
Jeg teller ikke.
Killer Chris?
Sytten.
- Pokker. - Det er et bra tall.
- Øvelse gjør mester. - Vi prøver å unngå dem.
Hør, vi setter pris på maten...
...men vi drar ved morgengry.
Vi er så nære hjem. Vil dere sitte på med oss?
Vi har bruk for sånne som dere.
Takk. Det er vennlig. Virkelig.
Men vi må komme oss frem på egen hånd.
Hvor skal dere komme frem?
Vi har bruk for bensin, om du har noe å avse?
Det... kan vi ikke. Vi har for lite.
Men vi kan gi dere skyss. Vi kan kjøre dere til neste by.
Du setter skiltene på dørene.
Du flyttet de smittede til etasjen.
- Ja, jeg holdt tilbake problemet. - Hva var problemet?
Dere. Jeg flyttet de døde for å beskytte meg fra alle dere.
- Hva prater du om? - Hvor gjemmer de seg?
- Hvor er Hector? - Jeg vet ikke hvem Hector er.
Jeg kom med tre andre - moren min og to venner.
Har du sett dem?
Jeg så deg - bare deg.
Jeg må ned igjen. Moren min var omringet av smittede.
De døde er i trappehusene.
- Men du kan flytte dem, ikke sant? - Med Hector.
Jeg låser opp en korridor, lokker dem inn og låser.
- Det er vårt forsvar. - Vel, du kan gjøre det.
- Det er ikke så lett. - Det er så lett.
Moren min trenger meg.
Jeg må gå.
Hørte du meg? Jeg vil ikke skade deg.
Hvem er Hector?
Nevøen min.
Han gikk for å hente mat og kom aldri tilbake.
Gjestene tok ham for å lokke meg ut.
- Jeg forstår ikke. - Jeg har nøkkel til hver bygning.
Dette er en labyrint. Den som har nøklene kan kontrollere hotellet.
- Gi dem nøklene. - Nei. De dreper eller forviser oss.
- Dra hjem. Dra. - Hotellet er mitt hjem.
Det har det vært i lang tid.
Hvor mange gjester er igjen?
Kanskje tolv. Eller mindre nå.
Hjelp meg med å finne familien min.
Da er vi fem - seks når vi finner nevøen din.
Med alt vi har vært gjennom, er seks det samme som et dusin.
Vi kan forsvare hverandre. Stol på meg.
Vi gjør det eller så dør vi her oppe.
- Pappa, vi bør dra med dem. - Nei, det bør vi ikke.
- Jeg stoler ikke på dem. - Du stoler på medisinen.
- Ja, men ikke kilden. - De hjalp oss.
- Chris... - De liker oss.
Vi har en plan.
Og vi visste ikke at hjem var et alternativ.
Det finnes ikke et hjem.
- Du så hva som skjedde i San Diego. - Du sa at det ville snu.
Men det har ikke skjedd ennå.
Vi har masse plass her.
De har mer proviant.
Hvordan tror du det skjedde? Hvorfor tror du de har så mye?
Selv etter at jeg stjal fra dem, er de villige til å dele.
- Jeg vil ikke pådra meg gjeld. - De er bra folk.
- De er sterke. - De er ikke våre folk.
- Det er Madison. - Chris...
Du vil ikke dra for langt, slik at du kan dra tilbake.
- Jeg vil ta hånd om deg. - Hva betyr det engang?
Vil du bare gå rundt til du tror at de har kommet over det?
- Vi overlever sammen. - De overlever.
De vet hvordan man overlever. De gjør det.
Jeg tror de er farlige.
Det kanskje er det som kreves.
Vi blir med dem til i morgen,
og da er vi på egen hånd.
Vi finner en ny bil, vi finner et sted, og slik blir det.
Få deg litt søvn.
Elena!
Elena, løp!
Jeg er her. Kom igjen.
Hei! Hitover!
Elena!
- Elena! - Ta det!
Kom igjen, Alicia.
Hva tok så lang tid?
Jeg måtte sørge for at de var borte så du kom deg ned.
Du blir med meg. Du er guiden min.
Jeg har ikke forlatt tårnet siden det startet.
Hector trenger deg. Moren min trenger meg.
Vil hun at du skal risikere livet for henne?
Nei, men hun ville gjort det for meg.
Moren ville dødd for meg.
Kom igjen.
Elena.
Gjorde de dette, gjestene?
Brudens far...
...fikk hjerteinfarkt akkurat her.
Stakkaren ble en av dem mens vi ventet på redningen.
Han angrep datteren sin, bruden, mens moren så på.
Hva gjorde du?
De ba meg om hjelp.
Jeg holdt tilbake situasjonen.
Jeg måtte tenke på hotellet. Det var fullsatt.
Alle gjestene. Det var en sykdom.
Jeg kunne ikke la den spre seg.
Jeg låste dem inne...
...Hector og jeg...
...til hjelpen kunne komme.
Det gjorde den aldri.
Det var ingen som reddet oss.
Folk døde.
Og nå hater de meg.
Jeg har sett verre ting.
Vi har gjort verre ting.
Og jeg vil ikke la dem røre deg. Jeg lover.
Kom igjen.
Nei. Det tror jeg ikke på.
James sjangler ut av rommet.
- Han hadde leppestift i hele fjeset. - Ikke bare der.
I så fall er du et slangemenneske, fordi du var alene der inne.
- Hun klatret ut vinduet. - Big Betsy D'Angelo?
Hun kan ikke klatre ut av et vindu, kompis. Du er tvilsom.
Mer å ta i, mer å være glad i.
- Du koser deg ikke? - Nei, ikke akkurat.
- Men dette? Dette er fantastisk. - Ikke et ord jeg ville brukt.
Ingen fartsgrenser, ikke politi, ikke arbeid,
ingen regninger, ingen svada. Vi bare lever.
- Dette er ikke å leve. - Tuller du?!
Dette er mer enn å leve. Dette er overnaturlig.
Vi var ingenting før dette. Vi var mindre enn det. Men nå?
Undergangen gjorde oss til guder.
Hei. Hei, brems.
Det er noe der borte.
- Det kan være en avling. - Bra sett, kompis. Herlig!
Pappa, det er en bondegård der oppe.
- Fant du noe? - Skapene er tomme. Støv.
- Masse utstoppede dyr. - Vognene er tomme.
- Si at det vokser gress her. - Det er en håndpumpe der bak.
- Brønnvann. - Diaré. Nei takk.
Vi sjekker låven.
- Hva? - Her. Vi kan bli her.
- Se på stedet. - Pappa...
Kom igjen. Vi har en avling, vann, det er et stykke fra veien.
Det er avskjært fra omverdenen.
- Jeg vil ikke være her. - Når de drar, blir vi her.
Gjør det til et hjem.
- Chris, hør på meg. - Vi trenger en gruppe, pappa.
Vi trenger folk. Ok? Vi trenger et sted med folk.
- Vi hadde det. - De ser annerledes på meg.
Bare la oss sjekke låven.
Kom igjen.
Hei! Vent!
Killer Chris!
Det er noe der inne.
- Er du redd? - Hold kjeft!
Protein! Kom igjen! Kom igjen! Kom igjen!
- Kom hit! Kom hit! - Ta den feite, Brandon!
Kom igjen! Kom igjen!
Du suger!
Ta den feite!
- Mamma? - Du må være stille!
- Elena, hun var der inne. - Om hun var innestengt, er hun død.
Noen sperret dørene... Ikke åpne! Du kan ikke!
- Mamma! - Kutt ut!
Hvor er hun? Hvem er de? Hvor er moren min?
Jeg kom hit med tre folk. Har du sett noen andre?
- Nøklene. - Ikke før vi vet.
Vi vet. Hun er ikke med dem. Hun er borte.
Nei, moren min er ikke død. Det er hun ikke. Hun lever.
Let etter henne der ute. Jeg bryr meg ikke.
Gi meg nøklene, du får nevøen din, og så drar du herfra.
- Nøklene! - Vi kommer til å dø der ute.
Dette monsteret fortjener ikke å leve. Jeg vil se henne dø,
som datteren og mannen min.
Gi ham nøklene, Elena.
Elena!
Det er tre graver. Den som gravla dem er fortsatt her.
Du er redd for ham, jeg forstår. Han er trygg med oss.
Godt forsøk!
- Jeg har en! - Bra!
Hei! Kom dere vekk! Nå!
Det er min eiendom, og du er ikke velkommen.
- Vi snakker ikke spansk. - Det er hans sted. Vi må dra.
Han mistet familien sin. De er gravlagt her. Det er hans hjem.
Vi har ingen rett, Chris.
Mamma...
Slipp våpenet! Du er i mindretall. Slipp våpenet!
- Kom dere ut! - Null problem.
- Vi drar. - Ikke gjør det vanskelig.
- Jeg snakker ikke... - Legg vekk pistolen.
Den skal ikke være låst.
Nei!
Hjelp! Vær så snill! Åpne døren!
- Kom igjen. Her. - Mamma! Går det bra?
Ja.